Mi a baj, Hajni?
Átnyálaztam minden egyes könyvet Pónifalván,
de képtelen vagyok találni egyet is, ami arról a ládáról szól, ami a Harmónia Fájából bukkant elő.
De még csak a hozzávaló kulcsokról se!
De valami azt súgja, hogy a láda kinyitása nagyon fontos.
Remélem Celesztia hercegnőnek van valami ötlete.
De ha a Vágtaszegi könyvtár nem tud segíteni, akkor nem tudom mi lesz.
„Kedves Hajnalcsillám, habár felettébb örömteli lenne társaságodat élvezni újra Vágtaszegen,
de ajánlhatok egy sokkal kedvezőbb megoldást!
Mint tudod, a régi kastély, amiben Luna hercegnő és én uralkodtunk
többnyire romokban áll az Elvadult rengeteg mélyén.
De, ha elég figyelmes vagy, talán találhatsz egy könyvet, ami segíthet a kutatásban,
elrejtve valahol a kastély könyvtárának maradványai között.
Nézd ezt a sok régi könyvet!
Ez egy valóságos aranybánya!
El sem hiszem!
Szóval őőő... Hajni.
Hazamehetünk?
Most viccelsz?
Ez a hely tökéletes!
Én nem fogok megmozdulni!
Mozdulj meg te!
Egy tapodtat se!
Ez itt a legmerészebb merészség, amit akárki valaha is megmerészelt merészelni!
Borzasztó izgi!
Micsiná’tok?
Szivárványvágta és Almásderes versenyeznek a legmerészebb póni címért!
Ez az utolsó versenyszám.
A Méhes Nézés!
Aki elsőnek pislant, veszít!
Pedig nekem kőnének a méheim.
De akkor nem fogjuk megtudni, hogy ki a legmerészebb póni!
Bocsika.
Akkó’ mi lesz most?
Csak semmi pánik, egész idáig pontoztam!
Osztod tízzel, maradt a kettő, és...
Gratulálok! Döntetlen!
Döntetlen?
Ez nem lehet döntetlen, csak egy legmerészebb lehet.
Nem tom. A számok nem hazudnak!
Szívesen maradnék számolni,
de megígértem, hogy kipróbálom az iskola új harangját!
Egész héten harangozni fogok
és még csak sorba se kell állni, mert én voltam az egyetlen jelentkező!
Oké, semmi gáz.
Csak ki kell találnunk egy új merész feladatot.
Ja!
A'szem má’ tudom is mi lesz az.
Páratlan?
Nem gondolod, hogy kicsit késő van ahhoz, hogy az erdőben sétálgassunk,
hisz csillagpók szezon van?
Biztos vagyok benne, hogy nagyon fontos ügy lehet.
Egyszerűen egész eddigi életem legeslegfontosabb ügye.
Akkor örülök, hogy segíthetek?
De mégis mit, csinálunk?
Úgy hallottam, a hercegnők régi kastélya
telis-tele van a póni történelem legcsodálatosabb ősi kárpitjaival.
És kínoz a gondolat, hogy azok a csodálatos alkotások, ott dohosodnak.
Minő pazarlás!
Értem...
A segítségedre van szükségem,
hogy kölcsön vegyek és visszavigyek párat a butikomba, ahol restaurálhatom őket.
Talán még fel is használhatok majd mintákat az új divatirányomhoz!
Ez tényleg...
fontosnak hangzik.
Igen!
Nos, talán mégse a „legeslegfontosabb” dolog egész „eddigi életemben”,
ugyanakkor jövőre a retro-klasszikus lesz a divat, amit nem lehet egy tüsszentéssel elhessegetni.
Biztos vagy benne, hogy kellenek neked azok a kárpitok?
Már hogyne!
Bár be kell ismerni ez a hely valóban borzongató.
És nézd csak ezt a rengeteg koszt!
Angyal!
Istenkém!
Ez tulajdonképp a régi művészet és jó ízlés kincses barlangja!
Angyal!
Tényleg nem szabadna, így elrohangálnod!
Az ilyen régi épületek tele vannak mindenféle dologgal, ami megsebesíthet!
Beleléphetsz valamibe, vagy eleshetsz egy laza kövön...
Óvatosnak kéne lenned!
Nem hiszem, hogy kellenek a gyertyák, Hajni.
Csak megijedtem egy picit.
Ó, ezek nem neked vannak, Tüsi.
Egész éjszaka tanulni fogunk, szóval sok fényre van szükségünk.
Ó, remek.
Itt is vó’nánk.
És mégis, miért jó ez a hely Merész Tesztnek?
Ez az ahonnét a Harmónia Elemeit szereztük.
Amikó’ még csak kiscsikó voltam, Nagyal Mama mesélt egy legendáról.
Mikó’ Lidérctáltost száműzték,
nem ment vele minden sötét mágia a Holdra.
Nagyi szokta volt mondani,
ha leszáll az éj a kastélyra, ebből a varázsból formát ö’t...
az Árnyak Pónija.
Mint valami szellem?
Senki se tudja!
Ez egyszerűen tökéletes!
Nos, ráfér a felújítás.
Lennél oly kedves és felrepülnél is kiakasztanád a horgot?
Tán alulról?
Nem értem, hogy kapcsolódik egy legenda a merészséghez.
Plusz, Én nem hiszek a szellemekben.
Pedig meggondolhatnád!
Láttad, igaz-e?
Futás!
Au. Azt hiszem, megütöttem a szárnyam.
Jaj kedvesem, bocsáss meg!
Ez a kárpit egyszerűen nehéz. Menjünk keressünk egy kisebbet.
Persze.
Közben kérlek, meséld el, hova tűntél?
Ezt hogy érted?
Amíg azalatt a szövet alatt vergődtél, az egész fel megfordult!
Talán bekapcsoltál egy titkos kapcsolót.
Jaj, bocsánat.
Úgy vélem ezek a romok zsúfolásig tele vannak velük.
Biztos?
Teljesen. Szóval felettébb óvatosnak kell lennünk, ha-
Rendben, a legenda „talán” igaz.
Nos, ezé’ hoztalak ide.
Szerintem a legmerészebb póni, akár egy teljes é’szakát is kibír itt, anélkül, hogy elriadna.
Elriadni? Én nem félek!
Má’ pedig én se!
Akkor eldöntöttük!
Aki a legtovább marad a kastélyban, az lesz a legmerészebb.
Patát rá!
Sokkal több kell annál, mint holmi árnyas szellem póni, hogy engem elriasszanak.
Engem is!
Találtál valamit, Tüsi?
Nem. Még semmi.
Angyal!
Mit művelsz itt?
„A Nővérek Naplója”
Lehet ez az a könyv, amiről Celesztia hercegnő beszélt.
Remélem, nem félsz a sötétben, Almásderes.
Nem mondhatom, hogy igen.
De még ha fé’nék is,
akkor is csak fele annyira fé’nék, mint te, Szivárványvágta.
Nem tudom, hogy a matekod hogy működhet, mert én egyáltalán nem félek!
Ahogy én se!
M-Mi a baj?
Ez csak egy sötét folyosó testnélküli pónilábakkal tele.
Ja... nincsen benne semmi ijesztő.
Kezdek eltűnődni, vajon ez a kastély nem szeretné a szaktudásom?
Atyaég.
Angyal?
Páratlan, láttad őt?
Nem emlékszem, hogy lepottyant volna velünk, kedves.
Atyaég! Meg kell találnunk.
Egy omladozó kastély nem való egy nyuszinak.
Ráeshet valami, vagy a padló beroskadhat alatta,
vagy csapdába eshetett egy sötét helyen, ahonnan nincs kiút!
El se merem képzelni az milyen lehet.
Almás, ha félsz beismerheted, nem kell, hogy itt ölelgess.
Én itten vagyok.
Páratlan, mi az?
Éreztem valami... élőt!
Angyal!
Nos, kárpit ide vagy oda,
nekem éppen elegem van a titkos átjárókból, rejtélyes jelenségekből és hálátlan kastélyokból.
De nem mehetünk el!
Most, hogy Angyal elveszett egy veszélyes palotában!
Beszorulhatott egy összedőlt szobor alatt,
vagy lehet, hogy nem tud lejönni egy toronyból, ahol nincs étel, víz vagy barátok.
Tüsi, ezt hallanod kell!
„Szeretek a festmények mögött rejtőzni, és bár a Paták Folyosója még mindig megijeszti,
a csapda csúszda Luna kedvence.”
Paták Folyosója?
„Hamarosan a Külvilág Orgonája is elkészül. Már alig várom.”
Mi az a „Külvilág Orgonája”?
Halvány lila gőzöm sincs!
Hallottad?
A rém ijesztő szellemjárta orgona hangokra gondolsz?
Talán?
Fogalmam sincs, miről beszélsz?
Hajni?
Hallottál valamit?
Ó, Tüsi. Ne légy már ilyen gyáva sárkány.
Ez a palota van vagy ezer éves és fele elpusztult Lidérctáltos miatt.
Persze, hogy furcsa hangokat hallat! Gyakorlatilag majd szétesik!
Ó...ké.
Angyal!
Aaangyaaal!
Biztos vagyok benne, megtaláljuk!
Angyal?
Megtaláltad Angyalt? Rendben van?
Egyszerűen tökéletesek!
Semmiféle kastély nem mondhat nemet arra, hogy ilyen remekműveket restauráljak.
Tényleg gyönyörűek, Páratlan, de...
meg kell keresnünk Angyalt.
Jaj, remélem nem gondolja, hogy feladtam a keresést.
Mögötted leszek!
Csak... egy... pillanat.
Mit gondó’sz, van ebbe a nyüves kastélyban olyan szoba, ami nincs tele ijesztő dó’gokkal?
Ez csak egy öreg póni páncél. Mi ezzel a gond?
Ja! Nem mintha életre ke’nének.
Igaz?
Na ide figyelj, kastély!
Szörnyen öreg vagy és ijesztő,
de a fali dekorációid rémes állapotban vannak!
És nem létezik semmi, amivel közém és a restauráció szent kötelessége közé tudsz állni.
Almás?
Ha visszamentél Pónifalvába, az azt jelenti, hogy győztem, ugye?
Páratlan!
Tudom, hogy nem szeret bujkálni, de remélem ez csak valami vicc!
Szivárvány?
Helló?!
Ha nem talállak meg, akkó’ én leszek a győztes!
Az összes Equestriai kastély közül ez a leghálátlanabb!
Angyal!
Páratlan...
Ó, remélem, legalább ők együtt vannak.
Élő szobrok, fura páncél...
Gyerünk, kastély! Csak ennyit tudsz?
De hisz én csak művészetet akartam megmenteni!
Angyal?
ANGYAL!!!
Ez meg micsoda volt?
Tudod, még több furcsa zaj, amit egy széteső palota ad ki.
Senki se szereti a szarkazmust, Tüsi.
Őket meg mi lelte?
Semmi gond, Angyal!
Jobban leszel!
Árnyékok mindenütt!
Angyal!
Rendben pónik, ÁLLJ!
Hajni?
Meg... kell... mentsem...
Rebegőcske?
Mit művelsz itt?
Velem van...
Köszönöm!
Az egész éjszakát rohangálással és egymás ijesztgetésével töltöttétek?
Hát, attó’ függ.
Mitől?
Hogy te vagy-e az Árnyak Pónija.
Mi az az Árnyak Pónija?
Az csak egy régi pónimese.
De akkor ki játssza ezt?
Mindjárt kiderítjük.
Az Árnyak Pónija!
Mizújs srácok?
Tudtátok, hogy tudok orgonázni?
Mert én tuti nem!
Cuki?
Ezt figyeljétek!
Te vagy az Árnyak Pónija?
Minek a pónija?
Látjátok? Én megmondtam!
De azt mondtad, hogy a suli harangot fogod kongatni egész héten.
Ó, igen! Úgy öt percig kellett kongatnom!
Azt mondták elég volt.
Fogalmam sincs miért...
Aztán úgy döntöttem, hogy kell egy „Vége a kongatásnak” buli!
De nem találtam harangvirágokat, és nem lehet „Vége a kongatásnak” bulit rendezni, ha nincs harangvirágod.
Szóval idejöttem az Elvadult Rengetegbe, de aztán hideg kezdett lenni.
Fel kellett vennem a ponyvát, amibe a virágokat akartam vinni.
Aztán megláttam Rebegőcskét és Páratlant.
De már bementek a kastélyba mi ellőt meg tudtam volna őket hívni a buliba.
Szerencsére, követtem őket, hogy ki tudjalak segíteni titeket a ti bulitokkal!
Miféle bulival?
Hát a „Jöjjön el mindenki az ijesztő, öreg kastélyba és rejtőzzön el egymás elől, amíg én orgonázok” buli?
Esküszöm, visszarakom a helyére csak hadd hozzam vissza régi dicsfényét.
Nehogy elfuss megint!
El sem hiszem, mennyire féltem. Azt hiszem a képzelőerőm játszott velem-
Szerintem mindannyiónkkal.
Én mindig hagyom, elszálljon velem a képzelet, mert akkor mindig torta kerül elő.
Nos, jó tudni, hogy ha a képzeleted elszáll veled,
akkor egy barát tud segíteni visszatalálni a földre.
És habár, nem tudtam meg semmit arról a rejtélyes kincses ládáról,
örülök, hogy itt lehettem segíteni rajtatok.
És mi, felettébb örülünk Hajnal.
Ja! De te miért nem féltél?
Miután elolvastam Celesztia naplóját, nem volt nehéz bátornak maradni.
Mert megtudhattam milyen volt, amikor még ő és Luna itt éltek.
A múlt ismerete segített leküzdeni egy jelenben lévő problémát!
Még az ijesztőket is!
Eszembe jutott egy remek ötlet!
Miért nem vezetünk mi is egy naplót, akár csak a hercegnők.
Mindannyian?
Persze!
Így tanulhatunk egymástól.
És egy nap talán, mások is elolvassák, és ők is tanulnak belőle valamit.
Milyen remek ötlet!
És én már tudom is mi lesz az első bejegyzés!
„Kedves napló, örülök, hogy Nagyal Mama legendája nem volt igaz.”
Én is.
Én is!
Mert akkor még mindig nem dőlt el, hogy ki a legmerészebb póni!
Árnyékpónik.
Milyen nevetséges.
Fordítás: Retrotom Lektor: bitterman Időzítés: ShadoW http://hunbrony.blogspot.com/